REKORDNĚ NÍZKÉ TEPLOTY VZDUCHU V MIMOŘÁDNĚ TUHÉ ZIMĚ 1928/29
I. ÚVOD
Dne 11. února 1929, tedy před 70 roky, byla v Litvínovi-cích u Českých Budějovic na stanici tehdejšího Státního ústavu meteorologického naměřena minimální teplota vzduchu –42,2 °C, což je do dnešní doby platný rekord nejnižší naměřené teploty vzduchu na území ČR. Reálnost této hodnoty vyvolávala a vyvolává i dnes jisté pochybnosti. Pokusili jsme se tedy shromáždit dostupné doklady o tomto vyvrcholení mimořádně tuhé zimy 1928-29.
II. ZÁZNAMY O REKORDNĚ NÍZKÝCH TEPLOTÁCH VZDUCHU NA KLIMATOLOGICKÉ STANICI LITVÍNOVICE, DOBOVÉ OVĚŘOVÁNÍ EXTRÉMNÍ HODNOTY
Klimatologická stanice Litvínovice (s. š. 48° 58', z. d. 14° 27', 391 m n. m.) byla umístěna asi 0,5 km od jihozápadního okraje zastavěné části Českých Budějovic v rovině poblíž řeky Vltavy u izolovaného komplexu několika budov Stecherova mlýna. Správcem stanice byl prof. Jaroslav Maňák, který se vedle vedení stanice zabýval i statistickým zpracováním meteorologických údajů, jeho jméno se později objevilo i mezi autory příspěvků Meteorologických zpráv a kromě jiného se věnoval např. problematice teploty vzduchu a vytápění nebo závislosti vodnosti Vltavy na srážkách apod. [11].
V dobovém německém tisku [4] z 13. 3. 1929 v hodnocení únorových mrazů prof. Maňák píše: „Mezi záznamy z února se nacházejí 4 dny, kdy teplota vzduchu klesla pod -30 °C (v termínu pozorování, pozn. autorky), a sice 7. února v 7 hodin - 34,0 °C, 10. února v 21 hodin - 31,8 °C, 11. února ve 21 hodin - 32,7 °C, 12. února v 7 hodin - 32,8 °C. Tím se také vylučuje pochybnost, že rtuťový teploměr je v tomto případě nevhodný. Tyto teploty byly ještě kontrolovány druhým teploměrem, tzv. psychrometrem, takže pochyby jsou vyloučeny. Pouze jednou, a sice 11. února v 7 hodin ráno, přesáhla teplota bod tuhnutí rtuti, - 39 °C, takže rtuťový teploměr už nestačil a musel být použit ne zcela přesný lihový teploměr (Weingeistthermometer). Lihový teploměr ukázal -41,2 °C a dobře reagoval na tento mráz, neboť o jednu hodinu později, kdy teplota ještě klesala, ukázal tento teploměr –42,2 °C..." V dalším textu tohoto novinového článku prof. Maňák uvádí, že v České rolnické škole byla naměřena teplota , jen" - 39,7 °C, v rybářské škole ve Vodňanech podle sdělení ředitele -43,5 °C a uvádí zde také, že naměřená teplota bude kontrolována přezkoušením teploměru ve Státním ústavu meteorologickém v Praze.
Ověřit platnost naměřených hodnot v Litvínovicích byl vyslán dr. Václav Hlaváč, tehdejší úředník SÚM a inspektor staniční sítě. Myslíme, že jeho zpráva o služební cestě [1], ověřená dr. Schneiderem, také stojí rovněž za téměř doslovné ocitování:
Protokol o služební cestě vykonané dne 12. března do Českých Budějovic
Účel cesty: Vyšetření, do jaké míry jsou správné údaje o velmi nízkých teplotách v únoru 1929.
V 9 h 10 min jsem navštívil ředitelství továrny na šrouby na SSE straně města. P. ředitel ing. Wurm mi sdělil, že na svém teploměru za oknem naměřil dne 11.února (dne nejnižšího mrazu) -40,8 °C. Teplotu pozoroval pravidelně a hlásil ji vždy prof. Maňákovi. Při prohlídce teploměru jsem zjistil, že je to typ obyčejný, rtuťový do -45 °C.
Ze šroubárny jsem odešel do výtopen na nádraží, kde prý také bylo pozorováno méně než - 40 °C. Zjistil jsem, že tam mají dva teploměry obyčejné rtuťové okenní fy Pavel - Plzeň do - 35 °C. Jeden visí za oknem u kanceláře přednosty v I. poschodí a druhý visí dole u kolejí na zdi. Na tomto prý bylo odečteno - 40 °C, ale nebylo lze zjistiti kým. Záznamy teploty měli a ty jsem si opsal. Ve výtopnách mi zástupce přednosty sdělil, že na staničním úřadě také měřili teplotu a tam prý naměřili - 43 °C.
Odešel jsem tedy na staniční úřad. Přednosta stanice mi ukázal teploměr, na kterém bylo měřeno. Teploměr visel u okna dopravního úřadu a po hlavních mrazech jej pověsili na zábradlí na peron. Teploměr je obyčejný, rtuťový, do - 35 °C. Opsal jsem si ze záznamů denní pozorování teploty.
Ze staničního úřadu jsem odešel do rolnické školy na E straně města při třeboňské silnici, kde jsou umístěny stanice hydrografického a bioklimatického ústavu. Ze záznamů obou stanic jsem vypsal potřebné údaje o teplotách a staniční teploměry obou stanic jsem vyměnil za jiné. Teploměry dřiívější jsem dovezl s sebou. Teploměr Sixův agrometeorologic-ké stanice je obyčejného typu, má dělení do - 34 °C, pod tím je ještě prostor asi 10 °C bez dělení.
Odpoledne jsem navštívil stanici naší ústavní sítě v Litvínovicích.. Sixův teploměr, na němž prý bylo naměřeno - 42,2 °C,jsem přivezl s sebou. Oba pozorovatelé p. Sedláček i p. Půlpytel tvrdili, že skutečně tolik na teploměru naměřili..."
Obr. 1 Schematický plánek města Českých Budějovic s nejnižšími zaznamenanými teplotami vzduchu dne 11. 2. 1929
Dále se dr. Hlaváč ve zprávě ještě zmiňuje o městských jatkách, kde prý také na plotě zahrady 11.2. naměřili - 40 °C (obr .1). Tabulka, do které byly zapsány všechny zjištěné hodnoty, se bohužel nedochovala, ale i tak je z citované zprávy zřejmá podpora naměřené hodnoty. Na zmiňované stanici v rolnické škole, která leží asi o 10 m výše v méně inverzní poloze, bylo, jak uváděl i prof. Maňák, téhož dne zaznamenáno minimum - 39,7 °C. Dr.Hlaváč [8] to později komentoval takto: „Stanice v Litvínovicích je vlastně kotlinka v pánvi, a tak tam mohlo být ještě o ty 2 °C chladněji. Při tak tuhých mrazech pod - 30 °C již velmi záleží na mikroklimatu toho kterého místa ".
V klimatologickém výkazu z února 1929 stanice Litvínovice, který je uložen v archívu ČHMÚ, je uvedeno - 42,2 °C jako minimum za celý den, a to zvýrazněně bez jakýchkoliv poznámek. V kopii měsíčního výkazu klimatologických pozorování, která je uložena u současného pozorovatele klimatologické stanice České Budějovice, pana Františka Vavrušky, je sice k 11. 2. 1929 zapsána minimální teplota –42,2 °C, ovšem správce stanice k ní připojil poznámku, že po dodatečném přezkoušení Sixova teploměru byla zjištěna přístrojová korekce, podle níž by správná hodnota byla –40,0 °C. Prof. Maňák ve svých dalších pracích [5,6] už uváděl tuto hodnotu minimální teploty. Dr. Hlaváč se o přístrojové opravě nezmiňoval a ani ji neakceptoval při revizi klimatologického výkazu. Hodnota - 42,2 °C pak byla a je nezpochybněné uváděna ve všech oficiálních pramenech ze SÚM, resp. ČHMÚ např. [2, 3, 14, 15, 16].
III. ROZLOŽENI NEJNIŽŠÍl TEPLOTY VZDUCHU V ÚNORU 1929 V ČR
K datu 11.2. 1929 je vázána naprostá většina údajů absolutních minim teploty vzduchu za období 1926-1950 (podle extrémního teploměru) na 72 stanicích ČR, které jsou uvedeny v [14]. Na šesti stanicích se absolutní minimum vyskytlo v jiný den února 1929, zpravidla 3., 10., 12., či 14., a pouze u 4 stanic se absolutní minimum za toto období vyskytlo v lednu 1942. Ročenka povětrnostních pozorování 1929 [16] uvádí teplotní minimum v únoru 1929 pro 97 míst, z toho 77 stanic má únorové minimum teploty -30,0 °C a nižší, 3 stanice -40,0 °C a nižší. Jsou to Litvínovice -42,2 °C, Jablunkov - 41,5 °C a Krásno nad Bečvou - 40,0 °C.
![](http://www.cmes.cz/sites/default/files/1999_50-056.jpg)
Obr. 2. Absolutní minima teploty vzduchu v ČR v měsíci únoru 1929
Na obr. 2 jsou zakreslena absolutní minima teploty vzduchu v únoru 1929, vážící se vesměs k datu 11. 2., které byly získány z obou uvedených zdrojů. Souvislé oblasti, ve kterých se vyskytovaly teplotní minima pod -35 °C, jsou na obrázku vyznačeny šrafovaně. Obdobné mrazy byly zaznamenány ve stejný den i v jižním Polsku a na severním Slovensku. Nej-nižší teplota na Slovensku byla naměřena 11.2. 1929 na stanici Víglaš, Pstruša (48° 33' s. š., 19° 19' z. d„ 368 m n.m.), a to -41,0 °C.
Obr. 3 Průměrné teploty zimních období (prosinec až únor) v Českých Budějovicích v letech 1886-1998.![](http://www.cmes.cz/sites/default/files/1999_50-55obr0003.jpg)
IV. POKUS O STATISTICKÉ ZHODNOCENÍ MINIMÁLNÍ TEPLOTY
111 letá řada ročních minim teploty českobudějovických stanic (tzn. nehomogenizovaná řada ročních extrémů ze stanic České Budějovice - gymnázium v období 1886-1921, Litvínovice v období 1921-1945 a České Budějovice - vodárna od roku 1945 dosud) má následující parametry: průměr - 19,8 °C, medián - 19,4 °C, modus - 18,0 °C, směrodatná odchylka 5,5 °C, špičatost 2,06 °C a šikmost - 0,64 °C. Pokud aplikujeme na tuto řadu tříparametrické logaritmicko-nor-mální rozdělení, pak zjistíme, že všechny hodnoty řady tomuto rozdělení celkem odpovídají, až na hodnotu - 42,2 °C, která vybočuje na stranu záporných hodnot. A pokud by se na základě tohoto rozdělení odhadovala n-letost výskytu této extrémní teploty metodou momentů, pak lze s velkou mírou neurčitosti předpokládat opakování této hodnoty jednou za 1 000 let. Jedenkrát za 100 let by se podle této metody měla vyskytnout hodnota menší než - 35 °C, pětkrát menší než –29,6 °C. Podobné výsledky dostaneme také při použití Pearsonova rozdělení 3. typu.
Minimální teploty v měsíci únoru 1929 poklesly v Litvínovicích v osmi dnech pod -30 °C, z toho třikrát pod - 35 °C. Ale kromě tohoto mimořádně studeného měsíce byly vil Ue-té souvislé řadě pozorování českobudějovických stanic do současnosti minimální teploty pod - 30 °C zaznamenány již jen ve třech dnech ledna 1893 (18. 1. -33,0 °C), ve dvou dnech ledna 1942 (23. 1. -31,1 °C) a naposledy 10. 2. 1956 (-31,5 °C).
V. ZIMA 1928/29 A JEJÍ NÁSLEDKY
V 111 leté řadě českobudějovických pozorování je zima 1928/29 svým průměrem zimních měsíců (prosinec až únor) –8,1 °C nej studenější. Tato mimořádně studená zima následovala po sérii teplých zim a ani zimy bezprostředně následující sejí ani zdaleka nepřiblížily (obr. 3). Prosinec 1928 svým průměrem - 2.2 °C a odchylkou od průměru - 2,1 °C byl sice teplotně slabě podnormální, ale extremitu následujících měsíců zimy poněkud zmírňoval. Leden 1929 měl průměr - 8,2 °C (odchylku od průměru - 6,0 °C) a únor 1929 dokonce - 13,8 °C (odchylku od průměru - 12,8 °C). Měsíc únor 1929 byl nej studenějším únorem v celé historii pozorování, a to i v klementinské řadě pozorování, kde průměrná teplota činila - 11,0 °C. Měsíční průměr teploty - 10,0 °C a nižší byl zaznamenán už pouze ve čtyřech dalších měsících českobudějovických pozorování, a to v lednu 1893 (- 10,0 °C), lednu 1940 (- 11,3 °C), lednu 1942 (- 10,5 °C) a únoru 1956 (- 11,1 °C).
Obr. 4 Tlak vzduchu a větrné proudy v Evropě dne 11. února 1929 v 8 hodin ráno
Příznačné pro leden a únor 1929 bylo, že prakticky po celé období zůstávaly teploty vzduchu pod 0 °C. Přechodné oteplení nastalo pouze 19. a 20. ledna, kdy teplota vzduchu vystoupila až na 4 °C, (ale už 21. 1. 1929 bylo denní minimum –10,8 °C) a potom až kolem 26. února. Ale i toto zmírnění mrazů na konci února bylo jen přechodné, protože ještě prvnítři dny měsíce března 1929 byly provázeny nočními mrazy - 25,0 °C a nižšími.
Meteorologické příčiny této mimořádně tuhé zimy vystihuje dr. Hlaváč v hodnocení povětrnostních poměrů pro Státní úřad statistický. V [2] uvádí: „Leden (1929 -pozn. autorky) vyznačoval se již zcela kontinentálním rázem povětrnosti. Střední Evropa byla většinou pod vlivem vyššího tlaku vzduchu, který sem zasahoval ze severovýchodní Evropy. Na jeho jihovýchodní straně proudil k nám chladný vzduch ze severního Ruska, který snižoval teploty silně pod normál. V severní Itálii se pak tvořily jednotlivé poruchy, které postupovaly do jižního Ruska a způsobovaly u nás hojné padání sněhu zejména na počátku a ke konci měsíce. Sněhová pokrývka pak zesilovala možnost výskytu silných mrazů při občasném vyjasnění oblohy tím, že omezovala, aby se prochladlé spodní vrstvy vzduchu oteplily teplem z půdy...". A únor 1929 hodnotí slovy: „ V měsíci únoru vystupňoval se kontinentální ráz zimy v celé oblasti státu na nejvyšší míru, jaká za celou dobu 150 let, co se meteorologická pozorování v Praze-Klementinu konají, ještě nebyla vůbec dosažena. Rozdělení tlaku vzduchu bylo stejné jako v lednu. Z Finska zasahoval přes střední Evropu až do jižní Francie rozsáhlý obor vysokého tlaku vzduchu a střed níže tlakové udržoval se pak nad Itálií. Jednotlivé poruchy se občas od středu níže oddělily a postupovaly přes Balkán do jižního Ruska. Toto rozdělení tlaku napomáhalo tomu, aby se mrazy ve střední Evropě vystupňovaly na hodnoty, které zde buď vůbec ještě nebyly pozorovány, nebo se před tím vyskytly zcela ojediněle.
Postup okrajových poruch vyvolával svými srážkami v republice zesílení sněhové pokrývky na 50 až 70 cm v nížinách, na 100 až 200 cm na horách. Po přechodu poruch se pak obnovil vliv tlakové výše tím, že k nám pronikal na její jihozápadní straně stále nový a nový velmi chladný vzduch ze severovýchodní Evropy, který se pak za jasných nocí vyzářením ještě dále ochlazoval.
Následkem trvalého působení uvedených „mrazotvorných" činitelů poklesly průměrné teploty v nížinách téměř celého státu na stav, jaký je normální v nej studenějším měsíci v Moskvě a na východ odtud, nebo v severní Skandinávii, případně ve volné atmosféře nad republikou od 2500 m výše."
Jeho slova potvrzuje i obr. 4, přetištěný z [10], znázorňující rozdělení tlaku vzduchu a směrů větru dne 11. února 1929 a doplněný poznámkou, že poměry, které zde vidíme v jednom dni, panovaly v hlavních rysech po celý leden a únor.
Samozřejmě, že tato zima zanechala po sobě rozsáhlé škody. V místním dobovém tisku lze číst zprávy o zamrzání vodovodů i plynového potrubí, o kalamitě v dopravě a váznoucí přepravě uhlí. Noviny přinášely zprávy o úhynu ryb v rybnících, téměř ke dnu promrzlých. Na řece Malši měřil led už 5. 2. 80 cm. Ve Statistické příručce republiky Československé z roku 1932 [17] se ve vztahu k ovocným stromům a keřům píše o mrazové pohromě v roce 1929, při které absolutně odumřelo např. vlašských ořechů v Čechách 56 %, na Moravě 54 %, broskví v Čechách 61 %, na Moravě 41 %. Čísla kolem 50 % se objevují i u třešní a slív, nejlépe zimu přečkal rybíz, s 10 % zcela odumřelých keřů. Důsledky zimy z různých hledisek následně hodnotili specialisté nejrůznějších oborů, v meteorologické bibliografii jsou nejčastěji citováni autoři, kteří se věnovali vztahu extrémně nízkých teplot a hloubky promrznutí půdy [7, 9],
VI. ZÁVĚR
Dnes nemáme možnost ani oprávnění dělat zpětnou revizi naměřených hodnot teploty vzduchu, které jsou uváděny v různých českých a československých monografiích o podnebí. Účelem tohoto článku nebylo ani zpochybnění uváděných hodnot. Je to spíš připomenutí mimořádně tuhé zimy 1928/29, která je dokladem značného přirozeného kolísání našeho klimatu a také toho, že i na našem území se mohou vyskytovat mrazy pod - 30,0 °C i - 35,0 °C. Je jen otázkou, jak by se takové mrazy odrazily v běžném životě lidí (např. s ohledem na dnešní způsoby vytápění), či na celém chodu hospodářství současné společnosti.
Literatura
[1] Hlaváč, V: Protokol o služební cestě vykonané dne 12. března do Českých Budějovic. Praha, SÚM 1929. [Nepublikováno.]
[2] Hlaváč, V: Povětrnostní poměry v republice Československé ve vegetačním roce 1928/29. In: Osev a sklizeň zemědělských plodin a ovocnictví v roce 1929 s dodatkem o včelařství v roce 1929 v republice Československé. Československá statistika - svazek 81, řada XII. (Zemědělství, sešit 19). Praha 1932, s. 14-31.
[3] Hlaváč, V: Klimatické poměry. In: Chábera, S. a kol.: Jihočeská vlastivěda, řada A, neživá příroda. Jihočeské nakladatelství 1985, s. 122-153.
[4] Maňák, J : Die Froste im Monate Feber in Budweis. Budweisser Zeitung, Nr .13, 13. března 1929, s. 7.
[5] Maňák, J.: Možno plánovat abnormální chod teploty v únoru? Meteorol. Zpr., 10, 1957, č. 3, s. 76-79.
[6] Maňák, J.: Podnebí města Českých Budějovic. Technický jih, V, 1932, s.3-5.
[7] Minář, M.: Promrzání a rozmrzání půd v zimě 1928/29 v Čechách. Zprávy Výzkumných ústavů zeměděl. ČSR, 1930, č.43, s. 75.
[8] Munzar, J.: Československý „pól mrazu" -42,2 °C. Lidé a země, 28, 1979, č. 2, s. 90-91.
[9] Novák, V: Vliv mrazu na půdu se zřetelem k promrznutí půdy na Moravě v zimě 1928-1929. Čs. zemědělec, 1930, č. 12.
[10] Schneider, R.: Zima 1928/29. Vesmír, 7, 1929, č. 8, s. 1-7.
[11] Vavruška, F.\ Podnebí Českých Budějovic. České Budějovice, ČHMÚ 1990. 32 s„ příl.
[12] Meteorologická pozorování v Praze-Klementinu 1775-1900. Část Í.Praha, HMÚ 1976.
[13] Meteorologická pozorování v Praze-Klementinu 1901-1975. Část 2. Praha, HMÚ 1976.
[14] Podnebí Československé socialistické republiky. Tabulky. Praha, HMÚ 1960.
[15] Podnebí Československé socialistické republiky. Souborná studie. Praha, HMÚ 1969.
[16] Ročenka povětrnostních pozorování 1929. Praha, Meteorologische Zentralanstalt für Böhmen und Mähren 1943.
[17] Statistická příručka republiky Československé. IV. Praha, Státní úřad statistický 1932.
Lektor RNDr. K. Krška, CSc, rukopis odevzdán v únoru 1999.
Svatava Křivancová, MZ 1999/2, ročník 52, str. 50-54